Vent, vent. Han er jæger. Han har jo våben!
Vi har fejlbedømt situationen. Jeg panikker!
Rolig! Vi er jo professionelle! Vi har røvet en bank -
- stjålet biler, dopet ...
Stop, det bliver bare værre!
Tænk på Harriet.
Det her har jeg set på YouTube.
"Vil du finalisere processen?" Hvad betyder det?
- 'Vil du sende rapporten'? - Hvad laver du?
Vi skal sende alle patientrapporter med en app.
Gud, jeg ved præcis, hvordan det er.
Okay. "Vil du finalisere processen?" "Ugyldig handling."
Man bliver vanvittig.
Jeg har en kjole til dig, som du kan have på til Bengts fest.
- Den er jo ikke kedelig ... - Nej, netop!
Den her kan jeg ikke have på.
Hvorfor ikke? Jeg har købt den i Thalia. Den var så dyr!
- Den er for sjov? - Ja!
Den er tidløs, flippet, skægt.
Nej, jeg køber en ny kjole. Jeg tager lidt penge.
Javist. Så vil jeg tage den på til festen.
Selvfølgelig. Den klæder dig.
- Har du skiftet skjulested igen? - Det her er sikkert.
- Det sagde du også sidst. - Her er eddike og husblas.
Mon Harriet ville bruge det her?
De unge elsker hvedeklid.
Men nu ligger pengene i den her laksativdåse.
Jamen, Jenny. Bruger du laksativ? Har du forstoppelse?
Du kan altid komme til mig. Der er ikke noget at skamme sig over.
- Det er længe siden. - Er du sikker?
Hvad skete der? Der er kun 7000 kroner tilbage.
Du bor i en dejlig lejlighed, jeg har et hus i Frankrig.
- Vi havde en del til overs. - Jo, men ...
Måske skulle vi lave et nyt lille kup.
Har du flere døende bankrøvere i baghånden?
Sikkert ... Hvorfor kan jeg ikke finalisere?
Godaften og hjerteligt velkommen til Kalmar Fellows -
- og til stipendieuddelingen.
Jeg hedder Patrick Delborn, som mange ved ... måske.
Lidt specielt i aften, eftersom min søn er nomineret -
- så jeg træder et skridt tilbage og overlader ordet til andre.
Jeg har tjekket rejser til New York til påske -
- for så ville jeg besøge dig.
Jeg har ikke fået stipendiet endnu!
Jeg kender jo de andres karakterer.
Og så er der ingen af jer, der går tomhændet herfra.
Tre af jer får Guldnøglen, vores fine stipendium -
- som bekoster tre års studier i udlandet.
Og de tre andre får 10.000 kroner hver.
- En net sum. - Ikke så ringe.
Og ikke at forglemme gratis kaffe på Kullzénska i et år.
Jeg vil takke for et supergodt samarbejde -
- med Yvonne og Ingegerd på Kullzénska. Super kaffe!
Man foretrækker næsten kaffen for stipendierne.
Men spøg til side, tusind tak.
Ja ... så skal vi ikke holde de unge på pinebænken længere.
Der er ingen grund til at trække det i langdrag
Vindere af årets Guldnøglestipendium er ...
Johan Davidson!
Daniel Röshoff!
Og sidst, men ikke mindst ...
Filip Delborn. Stort tillykke!
Vi burde gøre den slags oftere.
Hvis bare jeg ikke altid skulle arbejde.
Hej, hej!
- Rart at se dig. - Der var ingen Blanc de Blanc.
- Pyt. - Næh, nu har jeg aldrig!
Er det ikke kunstverdenens egen neandertaler -
- Jan Stensson? Det er sgu længe tiden.
Bert! Min kone Cecilia.
Hej! Nå da, I vil byde på lidt kunst?
Ikke privat. Jeg er rådgiver for Patrick Delborn, samler i Kalmar.
Har I snuset jer frem til noget særligt?
Her er fine sager. Men Vendela Klerks "Call to action" -
- er ikke tosset. Og dig?
Den er min! Jeg elsker skidtet.
- Køb noget andet. - Må bedste mand vinde.
Det bliver dyrt. Men du ved, at med en sms -
- vil skejserne ... Hallo. Hej.
Han har lige solgt et sms-lånefirma.
Han er stenrig.
Filip. Pragtfuldt.
Det her er det rene vanvid.
Hvordan kan Filip få det?
Det er jo soleklar nepotisme!
- Inhabilitetsreglerne er helt ... - Sludder, Gunnar!
Du kunne have talt godt for Harriet.
- Det ville også være nepotisme. - Nej! Måske lidt.
Men det havde været retfærdigt.
- En retfærdig nepotisme. - Stille.
Så er vi kommet til nummer 50.
Vendela Klerks værk "Call to action".
- Er det det der? - Det er en installation.
- Okay ... - Interessen er stor.
Må jeg bede Dem falde til ro.
Patrick må sikre sig, at rengøringsdamen -
- ikke smider plastposer ud for flere tusinde.
- Udbudsprisen er tre millioner. - For plasticposerne?
Nej, hele installationen.
Så begynder vi.
Vi har et udbud på 3 til 3,5 millioner.
Op med humøret, skat. 10.000 er da ikke så værst endda.
Og jeg får gratis kaffe på Kullzénska.
- Og der er du jo altid! - Jeg arbejder der. Den indgår.
Indgår ...?
Du ...
Undskyld? Calle? Jenny, Harriets mor.
Jeg må lige spørge: Hvordan valgte I dem, der fik udlandsstipendier?
- Var det ud fra studieindsats? - Ja ...
Eller det har været en samlet bedømmelse.
Vi har taget flere faktorer ...
Jeg underviser på 'Stagg' og ved jo, Harriets karakterer -
- er langt bedre end dem, der vandt.
I må have vægtet andre ting.
Vi tænker sådan her ... Piger får jo højere karakterer -
- end fyre i den her alder.
Generelt. Det ved du godt. Fyrene er langt bagud.
Så her står vi med tre fyre, der er kommet bagud.
Og det er i Fellows-ånden at hjælpe dem -
- og give dem en chance.
For piger som Harriet ... de er flittige -
- dygtige, har gode karakterer. De klarer sig alligevel.
Det er sådan, I tænker?
Hjælper vi ikke dem, der har brug for det, hvem skal vi så hjælpe?
3,4. 3,4 er budt i midten.
- Og en femmer. - Vi har 3,5 millioner.
Skal du ikke byde?
3,5 millioner. 3,6 millioner. Manden i blåt jakkesæt.
- 3,7. - Vi har en ny budgiver i telefonen.
Vi har 3,8. Bydeskilt 21.
Der er han. Dejligt, at du kom, Janne.
- Det er ikke et bordtennisbat. - 3,9. 4 millioner.
Vi har fire millioner hos damen i den grå pels.
- Og der kom den. - 4,1 millioner fra bydeskilt 44.
- Så det er nu? - Ja, nu.
Tillykke, Patrick. Utroligt velfortjent. Virkelig.
Hvor kom det lige fra? Men det var dejligt.
- Sikken overraskelse. - Jeg talte lige med Filip.
Hans hoved er virkelig skruet godt på.
- Det kører for ham. - Ja for søren.
Jeg hørte, at der skal være en sammenkomst hos dig -
- om nogle uger. Skægt.
Det er en lidt mindre sag og lidt mere for seniorer.
- Jeg forstår. - Men ...
- Kom du med! - Ja, gerne.
Det var da hyggeligt. Det ser jeg frem til.
Jeg cirkulerer videre ind på lokum. 'Das Boot' her.
- Hold nu op! - Det er synd for knægten.
Inviterer du alle, det er synd for, bliver der trangt til festen!
- 5,5. - Vi har 5,5.
5.5 million Swedish kronor.
- Patrick Delborn. - Patrick, det er 5,5 nu.
- 5,5 ... - Jeg kan ikke anbefale det.
- Det er for højt. - Det tror jeg ikke.
- Manden med telefon... - Vent.
- Janne. Tag nu hjem. - Gå til 5,6.
- Okay. 5,6. - Hvad fanden har du gang i?
5,6 millioner kroner er budt.
5,6 er budt. 5,600,000.
- Vi har 5,6 millioner. - Jeg må have skidtet.
- Og 5,7. - Nu gik han op til 5,7.
Det går jo ikke. Nu stopper vi, Patrick. Okay?
- Første ... - Vi stopper. Kan du høre mig?
Læg seks af de store på den satan. 'I kid you not'. Seks store.
- Nu! - Seks millioner.
Seks millioner fra bydeskilt 21. Der er budt seks millioner kroner!
- Seks millioner?! - Første, anden ...
- Og tredje! - Vi fik den.
- 'Game on'! - For fanden!
Hvordan kan I klappe? Den er det jo ikke værd!
Hvordan fanden kan I gøre det? Janne, din forbandede nar!
Jeg inviterede mor med til 40-årsfødselsdagen.
Det ville være rart, hvis din mor kunne komme.
Pænt af dig, men jeg tror, hun er lidt gammel.
- Hun orker ikke fester. - Jeg vil gerne møde hende.
Ja ... du er sød. Men vi kunne spise frokost med hende.
- Smaddergerne. - Det gør vi.
Du, der var en anden ting, som jeg tænkte lidt på.
Det er måske ved at være på tide at tage næste skridt.
Hvad mener du?
Det er lidt bøvlet at slæbe juicemaskinen frem og tilbage.
Du kan lade den stå her.
- Jah ... - Jeg spøgte bare.
- Jaså? - Vil du have, vi flytter sammen?
Ja ... jeg tænkte ellers, at vi kunne bytte nøgler.
Nogle gange står jeg udenfor og venter.
Med en nøgle kunne jeg straks gå i gang med juicen.
- Vil du have, vi skal flytte sammen? - Jeg vil ikke presse dig.
Vi stresser ikke. Vi begynder med at bytte nøgler.
- Skal vi gøre det? - Det bliver alle tiders.
Kunne du lide den? Jeg kom både basilikum og mynte i.
- Det blev måske lidt for tosset. - Den smagte af dig.
Og det kan jeg godt lide.
Du juicer så meget, Bengt.
- Her, værsgo. - Nej, den skal ligge i appen nu.
- Det virker ikke. - Så må du tale med IT.
Eller også kan du bare tag den? Hvorfor skal vi blive ved med appen?
Det nye computersystem koster 120 millioner.
Har den her datahalløj kostet 120 millioner?
Det her er det rene vanvid!
Men nu tænker jeg, det måske ikke haster så meget.
Måske kan jeg arbejde på caféen til efteråret -
- og Sofia bliver her i byen.
Men at arbejde på café er sjovt en kort tid.
Jeg tænker mere på, hvad du skal lave bagefter.
Hvis du kunne studere i USA alligevel -
- ville du så gøre det?
Ja, men hvordan?
Der er sikkert andre stipendier.
Jeg kunne undersøge det.
- Men rejser du, hvis jeg ordner det? - Ja, selvfølgelig gør jeg det.
Okay? Hvad har du købt for noget? Må jeg se?
Det er en kjole til Bengts 40-årsfødselsdag.
Flot. Du synes ikke, den er lidt konet?
Nej. Det er den ikke. Det er svært at se i posen -
- men den er smuk, når man har den på.
Okay. Fint! Så synes jeg, du skal tage den på.
Vil du have lidt mere at drikke?
- Tak, det er fint. - Hej!
- Kom ind! - Hvor herligt!
Nu skal du møde min mor Karin. Jenny.
- Hyggeligt at møde dig. - Tak i lige måde.
- Sikken flot kjole. - Tak ... i lige måde.
Jah ... tak ...
- Ja, ja ... - Nå, nu blev det sådan.
Tag noget at drikke, så venter jeg på dig.
Hej, hej. Jeg hedder Jenny.
- Hej! Vi har da hilst på hinanden. - Det tror jeg ikke.
Jo. Er det ikke dig, der er Bengts mor?
Nej, jeg er ... Bengts kæreste.
- Undskyld ... - Nej, vi har samme kjole på.
Ja, men ... hvad snakkede jeg om?
Jo, Liam er helt vild med det.
Vil du ikke have noget mad med hjem?
- Hej! Hallo! - Tillykke!
- Nej, men tak! - Jan hilser selvfølgelig.
Tak, hvor fint. Det her er min mor.
Det er nu lidt sjovt, at Bengts mor havde sådan en sans -
- for kjoler.
- Kom nu, hold nu op ... - Undskyld. Tilgiv mig.
Jeg ved, det er svært med stipendiet og alting.
Idioter. Præcis som med omstruktureringen på hospitalet.
Det er samme venskabskorruption.
Ja, netop. Sådan er det. Man bliver så vred.
Samme gamle mænd, der beskytter hinanden -
- og skaffer job til hinanden. Konsulentfirmaer.
De har skovlet penge ind.
Patrick Delborn, hans firma, for eksempel.
Du, jeg har tænkt på noget.
- Kan vi gå ud på balkonen? - Vil du ryge?
Nej, nej. Kom.
- Hvad laver du? - Festryger.
- Jamen ... - Det har jeg ikke gjort i ti år.
Lejlighedsfest! Det har jeg ikke været til i 20 år.
Jeg synes, det er skønt, at du har mødt Bengt.
- Du ... jeg har tænkt over noget. - Ja?
Jeg synes, vi skal lave et nyt kup. Jeg spøger ikke.
Og denne gang skal pengene gå til kvindesagen.
Kvinders ligestilling. Jeg synes, vi skal rette os mod unge kvinder -
- og hjælpe dem på vej til en bedre uddannelse.
Jeg tænker på Harriet. Sidst sagde vi, vi gjorde det for kvindesagen.
Men har kvinderne fået det bedre?
Netop, overhovedet ikke.
- Vi har fået det lidt bedre ... - Men har vi det?
Du har sommerhuset, jeg har lejligheden ...
Jo, men vores situation er den samme. Vi sidder i samme båd.
Samme gamle lortebåd, mens mændene sejler forbi -
- i deres lystyachter uden overhovedet at ænse os.
Jeg kan ikke fatte, hvor meget de har tjent -
- på omstruktureringen. Mere end jeg nogensinde kommer til.
- Og det er jo virkelig kriminelt! - Kriminelt?
Det synes jeg. Det er jo skattepenge, de tager!
De udnytter systemet for enhver pris!
- Forbandede kapitalistsnyltere! - Slap nu lidt af.
Du lyder som de der snuskede stalinister hjemme i Göteborg.
Du godeste! Du er nødt til at gennemtænke din politiske analyse.
Okay ... ja ...
Du synes ikke, vi skal begå en forbrydelse til?
- En retfærdig forbrydelse til? - Jo!
Selvfølgelig gør jeg det.
- Gør du? - Ja!
Helt klart!
- Godt! Alle tiders. - Ja!
Hør her, jeg ved, hvad vi kunne gøre.
Kalmar Fellows har en stipendiefond.
Det er flere millioner. Den skal vi tage.
Pengene er jo investeret. De er der ikke bare.
- Hvordan får vi fat i dem? - Noget datakriminalitet.
Jo, men vi er så dårlige til computere.
Ved du, hvad jeg synes, vi gør?
- Vi hugger Delborns kunstværk. - Hvad?
Det maleri, som Jan købte til ham?
Ikke et maleri, men en installation. Men den.
Ved du, hvad den er værd? Seks millioner.
Seks millioner?! Hvad fanden skal hans forbandede søn -
- med et stipendium, når han har råd til det maleri?
Jeg bliver vanvittig! Vi tager den! Vi gør den.
- Men hvordan? - Det er ikke det største problem.
Det går nok. Men hvordan slipper vi af med den?
Den skal sælges, ellers er den intet værd.
Vi må finde en hæler. En skummel fyr.
Som er god til kunst.
Når man skærer kød, skærer man mod fibrene, så det ikke bliver sejt.
Når du køber kunst, hvordan kan du så vide, at det ikke er stjålet?
Man må sikre sig så vidt muligt. Ofte er der dokumenter -
- på den tidligere ejer.
Når man lægger kødet på tallerkenen, skærer man med fibrene.
Du handler kun respektable steder.
Du køber ikke kunst fra ... Hvem sælger stjålen kunst?
Visse galleriejere har en utroligt fleksibel samvittighed.
- Mener du det? - Ja.
Men hvorfor skal man gøre, som man altid gør?
Man skærer kødet op med fibrene, men så mod fibrene på tallerkenen.
Resultatet er det samme. Se her.
Man får større og finere skiver.
Hvad kan det være for galleriejere?
En sidder anholdt her i Kalmar.
Hun ville sælge det maleri, der blev stjålet fra slottet.
Kan du huske det?
Det er jo forfærdeligt!
Hvad er det for en galleriejer?
Hvad hed hun? Julia Danckelmann fra Göteborg.
- Frygteligt ... - Det er vanvittigt.
Et fint, gammelt familiegalleri.
- Smag! - Ja ...
- Sejt. - Nej ...
Skar du mod fibrene? Imod?
Er du sikker? Så kan det jo ikke være sejt.
Enormt sejt! Enormt tørt.
Det var ikke en innovation, der går over i madhistorien.
Gav I stipendier til tre fyre?
- Stemte du for det? - Nej. Jeg modsatte mig det.
Sådan er det uden kvinder. Mænd giver stipendier til andre mænd.
Jeg synes, det er gammeldags, men jeg er i mindretal.
- Jeg kan ikke ... - Jo!
"Hvorfor gøre, som man altid gør?" sagde du. Om kødet.
Jo, men du kan jo se, hvordan det gik.
Jeg tager noget sovs. Sovs og kartofler. Det her bliver godt.
Du husker Tobbe? Han lavede sjov med -
- jeg havde købt den kjole, du havde på -
- for at du skulle se ud som min mor.
Noget Ødipus-noget.
Vi tager os ikke af, hvad andre mener.
Nej, netop. Vi er som Romeo og Julie, du og jeg.
Ja, det er vi.
Vi kæmper for vor kærlighed mod en uforstående verden.
- Ja, det er sandt. - Hvad stråler der i vinduet?
Det er øst, og Julie er solen!
Romeo, min Romeo. Hvorfor er du Romeo?
- Så kan jeg ikke mere. - Jeg kan det hele udenad.
Næh ... du er skør, Bengt.
Skulle man ikke kunne det største mesterværk udenad?
- Det er dig, der er skør! - Nej, det er dig!
Du ... kukkuk! Nej, det er for dumt ...
Nu må vi holde op med at kysse. Mor venter på os.
- Smagte det godt? - Det var meget lækkert.
- Det er et smukt hjem, du har. - Tak, kære du.
Og sikke fine gardiner. Den slags kan man knap nok få fat i mere.
- Ingen telefoner ved bordet! - Jeg ved det.
Men det er noget vigtigt fra Harriet.
Harriet klarer sig nok. Hvordan har hun det?
- Fik hun stipendiet? - Nej.
Det var vel godt det samme. Hvorfor tage helt til Amerika?
- Det var det, hun ville. - Økonomer arbejder meget.
Hvordan skal hun overkomme både det og at stifte familie?
Jenny havde også den slags storladne planer engang.
- Jaså? - Hun ville være marinbiolog.
- Javel ... - Godt, det ikke blev til noget.
Hvordan skulle du kunne have fartet -
- omkring i hele verden?
- Nej, nej, nej. Netop. - Skal vi ikke have en kop kaffe?
- Jo. - Meget gerne.
Jeg henter kaffen.
Du var blevet alle tiders marinbiolog.
Du ville have kunnet tæmme hvilken som helst haj.
Hun er tiltalt for at have forsøgt at sælge et stjålet maleri.
Hun er formentlig kriminel. Og hendes galleri går elendigt.
Her er årsregnskabet. Og hun har et horn i siden -
- på Vendela Klerk.
Vendela Klerk?
Kunstneren, som har lavet installationen, Patrick købte.
Julia arvede galleriet efter sin far.
Vendela var deres vigtigste kunstner.
Faderen opdagede hende. Og Vendela havde lovet faderen -
- at blive. Så snart han døde, smuttede hun.
- Frygteligt. - Selvfølgelig vil hun have hævn!
- Det var flot klaret, Cissi! - Okay, så kører vi.
Ja ... jo, det gør vi.
Jeg har jo også lavet en del research.
Angående omstruktureringen på hospitalet.
Journalisterne har gravet i det.
Det er blevet mange millioner dyrere, end det burde være blevet.
Politikeren, der har fået vedtaget det hele -
- er jo med i Fellows.
Det er jo det, jeg har sagt! Politikerne betaler overpris -
- til deres venner. Mærket skal sidde bagi.
Og det er skatteyderne, der betaler regningen!
Nu retter vi os mod en privatperson.
- En korrupt privatperson. - Han har ikke begået noget ulovligt.
Så vidt vi ved. Han har nok udnyttet systemet aggressivt ...
Du sagde, at de, der har tjent på omstruktureringen -
- ikke er forbrydere.
Nej, det er ikke kriminelt, men det er en gråzone.
De er umoralske. Det er de.
Ja, det er de faktisk.
De er i hvert fald delvist umoralske.
Vi ved jo ikke, hvordan de lever i øvrigt.
Men eftersom vi bare tager en del af det, de ejer -
- så er det jo en slags moralsk udligning.
Jeg er ikke med.
Patrick Delborn er et svin. Sværere er det ikke.
Du ser meget russisk ud. Ligesom sidst.
'Kanjetjna. Svetlana is back'!
Svetlana? Skal du ikke skifte navn?
Men, hallo? Vi skal ikke døbe et barn.
'Svetlana is good. Ótjen kharasjo. Na sdarovje'. Okay?
Ja, okay.
Goddag. Hvor foregår retssagen mod Julia Danckelmann?
- B26, på anden sal. - 26 ... 'Spasiba'.
Hej. Velkommen.
- Midt i maden. - Jeg skal tale med Sverker.
- Det er mig. - Du sagde Micke Martin.
Nej, 'midt i maden'. Hvem er det?
- Nicke Rundqvist. - Er det 'Runkarn'?
Ja. Er der stadig skydepræmie på den russiske kælling?
Ja ...
- Pizzeria Napoli. Ja? - Er det Ivan?
- Ja. - Godt. Det er Sverker fra klubben.
- Hej. Hvad vil du bestille? - Ingenting.
Kan du huske, vi snakkede om russeren -
- som bestilte 20 Hawaii hos dig sidste jul?
- Vil du have 20 Hawaii igen? - Nej, hør nu efter.
Der er en russer i byretten, der ser ud ligesom hende.
Du må derhen og se, om det er den samme.
- Jeg laver pizza! - Hold kæft, for fanden!
- Der er 20 tusindlapper i findeløn. - Jeg smutter nu.
Jeg må løbe. Jeg er tilbage om et kvarter.
Julia, jeg tænkte, vi skulle gennemgå ...
Jeg skal lave pølser først.
Hej! Julia. Vent.
Okay. Hør her. Jeg har et forretningsforslag til dig.
Hvad? Et forretningsforslag?
Jeg har noget, som du kan sælge.
- Du vil tjene en masse penge. - Hvad?
Det her vil nok interessere dig.
Det har noget at gøre med Vendela Klerk. Du er med?
Mit navn er Svetlana. Jeg kommer fra Rusland.
Feminist. Pussy Riot-kampen.
Du ved, kæmpe.
Mit nummer står der. Vær sød at ringe.
Telefon. Okay? Godt.
- Hov! Hov! - Hvad?
Undskyld. Kan du hjælpe mig?
Jeg prøver at komme i tanke om navnet på en ø.
En berømt ø. Hvor man danser hula-hula.
De siger "aloha". Hvad hedder den øen?
- Hawaii. - Hawaii, netop.
- Mange tak. - Hvorfor?
Måske tager jeg dertil en dag. Hvem ved? Tak.
- Ja. - Det er hende.
Hun så lige sådan ud og lød, som da hun bestilte.
Jeg fik hende til at sige til Hawaii. Vil du vide hvordan?
Nej. Hvad laver hun nu?
Hun snakkede med en pige fra retssagen og gik så.
Jamen så følg dog efter hende! Din forbandede pizzanar!
Løb!
For fanden!
Galleriejeren, der var tiltalt ved byretten i Kalmar -
- for at ville sælge et stjålet maleri, er frikendt.
Galleriejeren hævdede, hun ikke vidste, det var stjålet -
- men handlede i god tro. Over til vejret.
Er det mellemristet?
I to overvåger galleriejeren.
Se, om russerkællingen dukker op. Mere har vi ikke at gå efter.
- Hvad? Skal jeg? - Ja, du kan jo udpege hende.
- Vil du have findelønnen? - Jeg fandt hende.
- Du har set hende, ikke fundet. - Sverker ...
Må jeg tale med dig?
Slap af.
Du involver ikke mig.
Jeg har fodlænke på. Det er din skyld. Du fik mig ikke frifundet.
- Du skød en strisser! - Jeg var høj!
Russerkællingen kom noget i en pizza!
Det fremførte jeg, og du slap for fængsel.
Jeg skulle være frifundet.
Jeg fik dig frifundet for mord på Krimmy og Olle!
Hvor svært er det? Jeg er sgu da uskyldig!
Pillan og ungerne lever på et eksistensminus -
- fordi jeg går rundt med lænke. Vi må have vores gysser tilbage!
Det er Handelsbankens penge, om man skal være reel.
"Reel"? Hvad er det for en dialekt? Du er født i Stockholm.
- Jeg har forandret mig. - Ja, du lyder som en idiot!
Jeg er enormt stresset på arbejdet.
- Skal vi nu høre på? - Sådan er det.
Jeg mener det. Altså, det ...
Jeg er din bror og vil hjælpe dig, men som advokat.
Jeg kan ikke gøre den slags mere.
Jeg har startet mit eget firma.
Bliver jeg taget for noget, kan jeg lukke det igen.
Forstår du? Så kan jeg lukke butikken permanent.
- Jeg mener det. - Jeg er med på alt det der.
Jeg vil ikke trække dig ind i det her -
- men jeg har intet valg! Vi skal have vores penge!
Jörgen, folk kommer somme tider hen til mig og siger:
"Hvad er det for en idiot, du har til bror?"
Hvordan tror du, det føles? Hvad tror du, jeg siger?
Jeg siger ingenting. De skiderikker skal dukkes.
For mig er du en del af os.
Vi er ... vi er familie.
- Ja, jeg er jo din bror. - Netop.
Jeg opsporer hende, men så må du og Yngve klare resten.
- Okay? - Han er jo udenlands.
- Ja ... - Det er okay.
I må klare det. Jeg opsporer hende, ikke mere.
Det gør vi. Tag det roligt.
- Tom! - Julia!
Renæssancemanden. Skal vi ...?
Herligt, du er tilbage. Det må have været forfærdeligt.
Det har været en prøvelse, men nu fokuserer vi på dig.
Det bare fortsatte og fortsatte! Retssag, arresteret, dig!
Du er en dygtig kunsthandler. Ambitiøs og foretagsom.
Derfor er det meget trist, at vores samarbejde må ophøre.
- Beklager. - Vent, hvad laver du?
Julia, du har været involveret i en forbrydelse.
- Du var mistænkt for hæleri. - Men blev frifundet.
Jeg ved, du er uskyldig. Men mange vil være mistænksomme.
- Hvad vidste jeg? Hvad vidste han? - Du er konspiratorisk.
Du panikker. Jeg foreslår, vi tager en kop kaffe -
- og taler det igennem.
Beslutningen var ikke let. Det er ikke godt for forretningen!
Jeg skal have mad på bordet. Skal jeg spise farve? Hvad?
Luk døren op! Nu hjælper du med at åbne døren for mig.
Hold op.
Det er mig. Hvordan går det? Der sker ting, du må komme hjem.
Kan du snakke? Er linjen sikker?
Tænd for Face Time.
Den her linje er i hvert fald sikker!
- Hvad fanden har du lavet? - En 600-700. Rent.
En million ude i byen.
- Hvordan fanden fik du det? - Som at stjæle slik fra børn.
- De er idioter hernede. - Okay ...
Yngve, tag det roligt, for fanden ...
Yngve? Yngve!
Som at stjæle papaja fra en lille bjørn, din nar!
Du, jeg har tænkt over noget. Jeg synes, vi skal oprette en fond.
Anonymt, naturligvis. Når vi har solgt kunstværket.
Så uddeler vi stipendier til unge piger.
Harriet kan måske få det første stipendium?
- Ja. - Resten giver vi til andre.
Selvfølgelig ikke helt alt.
Jo ... alt!
Lidt skal vi vel beholde selv.
Jeg trænger til en pool i Frankrig.
- Du trænger til en pool? - Ja ...
Nej ... jeg synes, at alt skal gå til kvindesagen denne gang.
Men ... man er jo nødt til at kunne tjene penge -
- selvom man er godgørende. De, der arbejder i Røde Kors -
- skal jo have en tilsvarende løn.
- Ellers er der intet incitament. - Incitament?
Til at arbejde med velgørenhed!
Både du og jeg skal have et incitament.
Incitament til at stjæle, mener du?
Ja, stjæle til velgørenhed.
Du godeste. Vi kan jo ikke bare være selvudslettende.
En lille sum beholder jeg til en pool -
- og så kan du få en sum, så du kan besøge Harriet -
- når hun læser i udlandet. Hun får brug for din støtte.
Det er vel ikke mere end rimeligt? Eller hvad?
Du, det er børnene.
Det er Julia.
- Svetlana? - Hej. Det er Julia Danckelmann.
Jeg vil gerne mødes og drøfte dit forretningsforslag.
Godt. Vi kan mødes.
Tekster: Line Hansen www.sdimedia.com